Добро утро на всички! Вие сте с радио "Морио",
а ваш водещ отново съм аз, вашият съсед, Кай Харада.
Сутринта ще ни тръгне със следната песен...
Ще закусим ли?
А, да. Приготвил съм ти подарък.
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО: ВЕЧЕН ДИАМАНТ
Епизод 21: "Йошикаге Кира просто иска спокоен живот, част 1"
Г-н Кира... Извинете, г-н Кира?
Искате ли да се присъедините към нас за обяд?
Прощавайте, но ще се въздържа.
Трябва да занеса тези документи.
Довиждане.
Откажете се.
Той не излиза с никого.
Всеки път щом го поканим да излезем, не можеш да познаеш дали се забавлява.
Йошикаге Кира, на 33, ерген.
Отнася се сериозно към работата и си я върши добре,
но просто му липсва страст.
Не е лош човек, но с нищо не изпъква.
Какво се мръщиш толкова?
Новите колежки просто ме поканиха на обяд.
Нали ти обещах да обядвам с теб?
За нищо на света не бих отишъл с тях.
Сама чу как ги отрязах.
Изоставял ли съм те някога?
Стига си го мислела, и да си изберем сандвич.
Кой искаш?
Хлябът е много мек, нали?
Тукашните сандвичи са толкова популярни,
понеже се правят с прясно изпечен хляб в 11:00 часа.
До един часа обикновено са продадени.
През целофана можеш да усетиш колко са топли.
Кацуто също е наскоро опържено и е още хрупкаво.
О, не. Скъса целофана и разплиска соса.
Лошо момиче!
Но този сандвич вече е продупчен,
да си вземем другия под него.
Много ви благодаря!
Морио е прекрасно градче.
Съществува ли друг толкова прекрасен град?
Сякаш сме на пикник.
Започнала е да намирисва.
Май е крайно време да скъсам с нея.
Време е да я отрежа.
"Да я отрежа"...
Май ще взема да си потърся някоя туристка.
О, било е просто куче.
Шигечи!
Джоске, Окуясу!
Тъкмо навреме, Шигечи.
Извинявай за внезапната молба, но, моля те, заеми ни пари за обяд.
Забравихме да си вземем.
Какви ги говорите?
Нали си взехте дяла от лотарията!
Дяловете ни са в банката.
Не върви да теглиш пари от банката за единия обяд.
Хиляда йени ще ни оправят. - Така е.
Моля те! Ще минем през банката след даскало.
Този плик... Купил си си сандвич от "Сейнт Джентълмен"!
Не са ги разпродали? - Не си го давам! Това е обядът ми.
Какво да ви правя, ще ви заема хиляда йени.
Така те искаме! - Благодаря!
Само че ще напиша дългова разписка в тетрадката ми,
за да не ме изклинчите. - Ти винаги изклинчваш нещата!
Така... 24 юни. - Благодаря отново, Шигечи.
Заем: Хиляда йени... Заем?
С кой йероглиф се изписваше това?
Заем... Карай, ще го напиша на хирагана.
И без това не знам как се пише "Джоске" и "Окуясу" на канджи.
Сандвичът ми... Къде е?
О, ето го там!
Не знам как е стигнал чак до там, но няма значение.
Какво по... - Джоске, Окуясу, чакайте!
Трябва да оставите пръстов отпечатък на разписката! Чувате ли?
Какво? Хлапето е сбъркало моя плик с неговия?
Няма оправия с тебе... И как да си оставим отпечатъците?
Като си порежеш палеца с нож...
Не е нужно да стигаме чак до там! Подписите ви ще са ми достатъчни.
Да вървим към "Сейнт Джентълмен", ще разпродадат всичко!
Да му се не види. Отвори ли плика...
Тя е с пръстена, който й купих.
Отпечатъците ми също са върху нея. Въпрос на време е
преди полицията да проследи пръстена до мен.
Аз съм Йошикаге Кира и за 15 години не съм оставял и следа.
А един хлапак да ме постави в такова положение!
Джоске, да побързаме.
Ще чакам отвън.
Какво да правя? Нужно е само да му го взема.
Най-добрият вариант е да му го отмъкна незабелязано.
Шигечи!
Голям си късметлия.
Продали са всички сандвичи. Да му се не види!
Така значи, разпродали са ги.
Много жалко.
Ако искате, може да ви продам моя за 10 000 йени.
Голям си скъперник, значи! Какво да се прави, да идем в "Хокабен".
В "Хокабен"? Нещата, които предлагат с напитка за 500 йени
няма да ни стигнат. Можем да се наядем в столовата.
Коичи каза, че ще ходи там.
Забрави! Той е с Юкако Ямагиши.
От какъв зор ще обядвам с щастлива двойка?
Да не споменавам, че месото им е милиметър дебело
и кой знае какво слагат в супата с мисо.
В подготвителната стая на салона в моето училище е пълно с напитки!
Учителят по физическо пие кафе и чай с литри от там.
Останалите учители са в учителската по време на обяд,
затова понякога се промъквам през прозореца и си сипвам.
Искате ли да си купите нещо за ядене и да дойдете с мен?
Да не би да крадеш от училище? - Много дребнаво!
Ние поне можем да си купим напитките. Не съм чак толкова изпаднал!
Чао! - А ги поканих от добра воля...
Довиждане. И да ми върнете утре хилядатате йени!
Моля да ме извините. Въобще не гледах къде ходя.
Прощавайте.
Проклятие... Раздели се с приятелите си,
но пък се връща в училище. И мисли да обядва там.
Ами сега?
Обръщаха се към него с Шигечи, ако не се лъжа.
Едно е сигурно, ще отвори плика след броени минути.
По-лошо не може да стане!
И така... Тук ще мога да се наобядвам на спокойствие.
Ах, почти забравих!
Трябва да си сваря кафе, преди да си изям сандвича.
Така и така съм тук, та ще пия едно кафе.
Роден си с късмет, Шигечи.
Ако беше погледнал вътре в плика, щеше да се наложи да се отърва от теб.
Джоске, тук сме.
По-тясно е, отколкото мислих... - Какво? Нали уж нямаше да идват?
Шигечи, тук ли си? Шигечи!
Виж ти, Окуясу, Джоске, вие дойдохте!
Решихме да пийнем по едно кафе.
Купихме си обяд "Макуночи" за 500 йени!
А ме заклеймихте като алчен крадец!
Много нагло от ваша страна! - Стига, не задълбавай.
С времето хората менят мнението си.
Какво да правя? Лесно ще отстраня един от тях, но не и тримата.
Мамка му! А тя е само на няколко сантиметра от мен...
Шигечи, приготви ми и на мен нещичко.
Предпочитам японски чай вместо кафе. - Има ли черен чай? С мляко?
"Макуночи" с чай с мляко? Отвратително!
Проклятие! Мисли да обядва над мен.
И ще отвори плика пред всички.
Пак ли соев сос!
За тяхното кацу винаги ти дават такъв сос.
Нали точно с такъв сос се яде? - Глупак! Яде се със сос тонкацу!
За какво е сосът тонкацу, ако ще слагаш соевия?
Откъде да знам?
Успях!
Какво?
Проклятие! - Какво беше това?
Забележителност номер 7 на Морио Пекарна "Сейнт Джентълмен"
Проклятие! - Какво беше това?
Какво правиш, Джоске?
Да не би да се опитваше да ми отмъкнеш сандвича?
Не! Не говори глупости.
Някакъв странен шум ми привлече вниманието,
и реших да погледна. - Да не си го докоснал!
Не вярвам, че си искал само да хвърлиш едно око! Знам, че сега ще кажеш:
"Пилешкият сандвич Терияки ми е любимият, Шигечи. Дай една хапка!"
Невъзможен скъперник си! Къде ми е чаят?
И моят чай с мляко. - В момента ги правя.
Сега!
Успях!
Благодаря за търпението! Японски чай и чай с мляко.
Благодаря!
Какво има? - Къде сте скрили сандвича ми?
Наистина е изчезнал. Но ние не знаем нищо по въпроса. Нали, Окуясу?
Не ме пързаляйте! Как така не знаете? Вие сте единствените в стаята!
Но ние наистина нямаме представа.
Честна дума, не те пързаляме. Без шега, нямаме никаква представа.
Наистина ще се ядосам, момчета!
Истината говорим. - Престани вече.
Защо да ти взимаме сандвича? - Скоро ще разберем истината!
Нужно е само моят Харвест да провери стаята.
Я да млъкваш! Хубаво, давай!
Търси на воля!
Притрябвал ни е сандвичът ти.
Какво правят? Оттук нищо не мога да видя.
Какво направи хлапето?
Знам, че има някой вътре!
Това е учителят по физическо! - Да се омитаме, Шигечи!
Но сандвичът ми...
Не ни е до него сега! - Върнете се, ало!
Проклети хулиганчета!
Нищо чудно, че чаят и кафето ми
толкова бързо свършваха.
Трябва да съм по-внимателен като заключвам.
Голяма бъркотия настана,
но успях да премина през тази трудна ситуация и да си я върна.
Винаги съм се чудел
дали късметът постоянно е на моя страна.
Имам чувството, че мога да изживея един много щастлив живот,
ако действам обмислено и решително.
Размина се на косъм. Радвам се, че се върна при мен.
Открих го!
Какво търси сандвича ми у някой непознат?
Защо непознат възрастен ще се промъква в училището ми?
На мен ли говориш, момче?
Нямам представа за какво говориш. Това е моят сандвич.
Току-що си го купих от "Сейнт Джентълмен".
Напротив, това е моят плик!
Имам си причини да знам, че е той. Причини, които не би разбрал.
Върни ми го, Харвест!
Какво става? Нещо дърпа плика...
Ка... Какво... Моят сандвич...
Това... истинска ръка ли е?
Стана тя каквато стана. Изглежда, я видя.
И също така, хлапе, ти притежаваш същата способност като моята.
Можеш да видиш моя Харвест?
Каква е тази ръка?
Защо се разхождаш с ръка в плик?
Сам ли си? Приятелите ти отпреди малко...
Май се казваха Джоске и Окуясу, нали така?
И те ли притежават способности, подобни на твоите?
Да не си мръднал!
Или ще атакувам!
Много си зловещ!
Не ме приближавай!
Усещам ужасяващо, непознато усещане от теб!
Не мърдай! Чуваш ли?
Казвам се Йошикаге Кира. На 33 години съм.
Къщата ми се намира в североизточната част на Морио, във вилната зона.
Не съм женен.
Работя в офиса на верига магазини "Каме Ю".
Всеки ден се прибирам най-късно в осем.
Не пуша, но от време на време пия.
Лягам си в 23:00 часа и се старая да спя по осем часа.
Преди лягане
пия чаша топло мляко и правя стречинг около 20 минути,
поради което спя непробудно до сутринта.
Сутрин се събуждам без стрес и умора, също като пеленаче.
На последния ми преглед ми казаха, че съм в отлично здраве.
Какви ги дрънкаш?
Опитвам се да обясня, че съм човек,
който иска спокоен живот.
Гледам да не се забърквам в проблеми и да си създавам врагове,
които биха обезпокоили съня ми.
Такива са методите ми в обществото
и тук се корени щастието ми.
Но ако ми се наложи да се бия, няма да загубя от никого!
С други думи, Шигечи,
ти си проблем, който би нарушил съня ми.
Следователно си мой враг.
Това е...
Килър Куин... Така го нарекох.
Ще те отстраня, преди да се разприказваш.
За да мога и тази нощ да спя като къпан.
Превод: Джоро Джоров - Джо-Джо и asimilator
Следва: "Йошикаге Кира просто иска спокоен живот, част 2"